МІЖ БЕШКЕТУВАННЯМ І РЕЛІГІЙНИМ ДІЯННЯМ: МОТИВИ СТВОРЕННЯ ГРАФІТІ НА ХРИСТИЯНСЬКИХ ХРАМАХ (НА ПРИКЛАДІ ЕПІГРАФІЧНИХ ПАМ’ЯТОК ЦЕРКВИ СВ. ПАНТЕЛЕЙМОНА В С. ШЕВЧЕНКОВЕ ТА ІНШИХ ЄВРОПЕЙСЬКИХ Й БЛИЗЬКОСХІДНИХ СВЯТИНЬ) - ПЕТРАШ, Андрій (Галич. Збірник наукових праць, 2024)
Створення графіті на храмах було поширеним явищем у Середньовіччі та ранньомодерний час. На стінах давніх святинь часто можна побачити написи та зображення різноманітного змісту. Cьогодні така діяльність однозначно сприймається як вандалізм, але мотиви подібних дій у минулому не є настільки очевидними. Насправді графіті могли виконувати різні функції, які виходили за межі бажання пошкодити пам’ятку заради привернення уваги. Люди вкладали у свої написи й малюнки різні ідеї. Метою статті є класифікувати та зрозуміти основні мотиви створення графіті на сакральних спорудах. Джерельною базою для дослідження була обрана епіграфічна спадщина храму Св. Пантелеймона в с. Шевченкове, одного із сакральних об’єктів під охороною Національного заповідника «Давній Галич». Для порівняння та уточнення функцій, які виконували наявні на церкві графіті, використана інформація з настінних написів інших європейських святинь. Наявні факти свідчать, що інскрипції відігравали різноманітну роль. Вони уособлювали релігійний акт, фіксували певну історичну подію або адміністративний вирок, підкреслювали статус людини, передавали певну інформацію, слугували знаками каменярів, магічними символами та навіть прокляттями. Графіті були безпосередньо пов’язані з повсякденним життям, ідеями й особистими переживаннями людей. Вони є знаками часу і відображенням свідомості минулих поколінь. Додатковою метою цієї статті є привернення уваги до важливості вивчення графіті та їхньої ролі як джерела, адже ці написи й зображення можуть надавати унікальну інформацію, не зафіксовану в інших історичних матеріалах.